![](https://img.cms.bweb.bg/media/images/640x360/Jul2023/2113075163.webp)
Фатализъм, любимо число или спомен за любим герой. Това са накратко критериите, по които елитните спортисти избират номера на екипа си, с който ще играят.
Великият Майкъл Джордан, например, се спира на номер 23 още в гимназията Laney. По-големият му брат Лари вече е в отбора с номер 45, така че Джордан дели на две и с малко закръгляне стига до превърналото се в магия за всеки баскетболен фен число - 23.
Новото попълнение на Сакраменто Кингс Александър Везенков от дете носи №14 на гърба. Така е в Арис и след това в Барселона, така беше и в Олимпиакос, с който покори баскетболна Европа. Единствено в националния отбор е с 41.
В тима от Калифорния обаче номер 14 е изваден от употреба. Носил го е Оскар Палмър Робъртсън, известен като Big O.
Кой е Big O?
Роден е на 24 ноември 1938 г. в Шарлът, Тенеси. Плеймекърът е сред най-универсалните играчи в историята.
За 14 сезона в НБА Робъртсън печели една шампионска титла, веднъж е избран за MVP, 9 пъти попада в идеалния отбор на лигата и 2 пъти във втория, през 1961 г. е избран за най-добър новобранец в НБА, има 12 участия в Мача на звездите и 3 пъти е избиран за МVР в тези срещи. Олимпийски шампион през 1960 г. с отбора на САЩ.
През 1980 г. е избран в Залата на славата на баскетбола, а през 1996 г. сред 50-те най-добри баскетболисти в историята на НБА. През 1998 г. съюза на американските баскетболни журналисти кръщава наградата си давана на най-добрия баскетболист сред студентите на негово име.
Робъртсън е основна фигура и в "Делото Оскар Робъртсън", който той завежда през 1970 г. срещу НБА.
Процесът приключва със споразумение между страните през 1976 г. и води до редица важни промени в правилата на Лигата, като основното е появата на т. нар. „свободни агенти“, което позволява на играчите след изтичането им на договора да преминат в друг отбор по свой избор.
Big O е роден и израства в бедно семейство в гето на Индианаполис. За разлика от повечето си връстници в гетото, които играят бейзбол, Робъртсън предпочита баскетбола. Семейството му не може да си позволи да му купи баскетболна топка. Той се научава да стреля и дриблира като използва тенис топки или такива направени от парцали, като за кош използва истинска кошница.
Учи в училище само за чернокожи и още във втората си година в гимназията (1954) извежда тима си до полуфиналите на шампионата на щата Индиана.
Освен №14 в Сакраменто от употреба са извадени и номерата 1, 2, 4, 6, 11, 12, 16, 21, 27 и 44.